EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
- Ska vi ta fram en kondom? - Ja.
- Okej. - Ja.
- Kan jag få ditt wifi-lösenord? - Nu går du väl ändå för fort fram?
Gick jag över gränsen?
Jag såg halva Edward Snowden-dokumentären. Nu är jag väldigt försiktig.
- Allvarligt? - Nej. Det här är enklare.
Okej.
Jag tyckte om att vakna bredvid dig. Du sover så fridfullt.
Ja, jag hamnar i en superdjup trans.
- Ja. - Du däremot sover inte fridfullt.
- Inte? - Du babblar en massa.
Fan. Det är inte första gången jag hör det. Vad sa jag?
Du sa: "Förlåt, Brenda Blethyn." Och sen började du skratta.
Skratta? Vad udda.
Ja. Men jag gillade det.
- Det här är mysigt. - Ja.
Synd att vi inte kan ligga kvar hela dagen.
Varför inte? Har du planer?
Jag vill verkligen, men jag måste gå på SLAA-mötet.
- SLAA. - S-L-A-A heter det.
SLAA.
Jag förstår.
Hur dags är mötet?
- Snart. Förlåt. - Det gör inget.
Det är bra att du går dit. Sätt fart, du.
Vill du ha... en ren tröja eller nåt?
Nej, det är lugnt. Tack.
Säkert? Du sprang säkert 5 km igår kväll.
Jaså? Ja, lite ofräsch är jag nog.
- Den här borde passa. - Okej.
- Jag trippar väl inte längre? - Säg det du.
Nej, det gör jag inte.
- Du är söt i den. - Tack.
Du får följa med mig om du vill.
- Går det bra? - Ja.
- Alltså vara med på mötet eller... - Nej. Vänta utanför.
Visst, om det är okej.
- Om det inte blir tråkigt. - Nej. Jag kan hänga i bilen.
Kolla på videor med barn som vaknar ur narkos.
Har du sett några såna? Det är kul med snurriga ungar.
Jag hatar mina kläder.
Mamma, hur är det?
Är pappa hemma?
Ett dödsbo? Vad roligt.
Pinsamt, jag minns inte vad du heter.
Jorie. J-O-R-I-E.
- Kort för Marjorie. Ring när du vill. - Tack, det ska jag göra.
Okej.
Det här kanske är emot reglerna eller nåt, men...
- Vad är det? - Jag hängde med en kille i natt,
och nu vill jag tillbringa dagen med honom.
Borde jag låta bli det?
- Har du berättat om SLAA? - Ja.
- Och han tycker det är okej? - Ja.
Titta inte, men han väntar på mig i bilen.
Han tar det nästan för bra.
Umgås med honom, du.
Kan jag det? Jag vill inte frossa. Jag vill göra rätt för en gångs skull.
Vi ska lära oss att ha sunda förhållanden.
Bara för att du är ny måste du inte avstå nåt bra bara för att tajmningen är dålig.
Skit i tajmningen.
Du har rätt.
Jag måste till spinningen. Vad gör man inte för att förbättra sig?
- Hej då. - Hej då.
- Hej. - Hej.
Hur var det på mötet? Eller ska jag inte...
- Jag vet inte vad jag får fråga. - Det gick bra.
- Tack för att du frågar. - Visst. Fick du några nya vänner?
Ja, mamma.
Jag vill bara höra om dina vänner.
Säg till om de ska hälsa på, så kan jag handla läsk.
Vill du...
...äta nåt?
Ja. Lite brunch?
Visst.
Det kan vi göra.
Vad är det?
Jag såg din spegelmin.
- Vadå? - Du gjorde så här.
- Ja. - Jag måste ju se sexig ut.
Jag måste veta hur jag ser ut.
Vänta bara.
En vacker dag får jag se din spegelmin. Fan, vad jag ska njuta då.
Herregud.
Ser du det där huset?
Där låg mitt första jobb i LA.
Jaså?
Jag var assistent åt en agent som representerade alla i The Hills.
Vad roligt.
Nej. För mycket drama.
Var inte drama hela poängen med serien?
Inte i verkliga livet. Inte när Justin Bobby dyker upp och gråter
för att han är den enda som inte är med på mittuppslaget i Teen Vogue.
Justin Bobby...
- Du vet inte vem det är, va? - Nej.
- Då gillar jag dig ännu mer. - Vad bra.
Tänker du nånsin: "Vad skulle jag göra om det blev jordbävning nu?"
Ja, ofta.
Jag lovar att du och jag kommer att uppleva en stor jordbävning i vårt liv.
- Jaså? En riktigt stor? - Ja. Tänk efter.
Vi har inte haft nån riktig kris i LA på åratal.
På 90-talet hade vi upploppen, jordbävningen i Northridge och OJ.
Det börjar bli dags.
Jag lär inte vara till nån hjälp när det händer.
Jag gör det säkert värre.
Håll dig till mig då, för jag har en bra katastrofplan.
- Jaså? Vadå? - Jag tar livet av mig direkt.
- Vad smart. Hur då? - Hoppa från taket på Groves parkeringshus.
- Drömde du om att bli lärare som barn? - Nej.
Jag ville inte bli lärare. Jag har alltid varit besatt av tv-serier och filmer.
- Jag lärde mig allt om filmbolagen. - Varför då?
- För att imponera på tjejer, så klart. - Forrest Gump.
Paramount.
- Se7en. - New Line.
- Fast and the Furious. - Universal.
- First Wives Club. - Paramount.
- När lammen tystnar. - Orion.
Det ljuva livet.
Sa du "Cocktail"?
Cocktail. Touchstone.
- Imponerande. - Tack.
Jag fick just en inblick i den 14-åriga Gus liv.
Aj då...
Gus Cru-shek?
- Här. - Hej.
- Ska du inte rätta henne? - Det är inte så noga.
- Jag vill inte gå på simlektionen. - Du måste. Vi har betalat.
Paketet kostade 300 dollar, alltså 50 dollar per lektion.
- Låter rimligt. - Vilken typisk passiv-aggressiv pappa.
Det påminner om hur pappa skällde när vi var ute.
Han var enormt återhållsam och arg.
- Är det sant? - Ja. Oftast handlade det om
att vi inte borde äta efterrätt ute eftersom vi hade glass hemma.
- Han var så arg. - Vi beställde alltid efterrätt.
Jaså? Var ni superrika, eller?
Vi var rätt rika så länge pappa hade sitt jobb.
Vi var medelklass, baby.
Hade vi bott i en stad som LA eller New York, skulle vi ha varit utfattiga.
- Ja. - Speciellt med fyra barn.
- Har du syskon? - Bara ett. Min bror, Bob.
- Bobby Dobby. - Bobby Dobb.
Och vad gör Bobby Dobby numera?
Han bor i Tucson och har två barn, Lilian och...
- Fan, jag minns aldrig vad han heter. - Din brorson? Minns du inte vad han heter?
Han är bara tre, så han har inte gjort nåt större intryck på mig än.
Och sist vi sågs sa han att mitt huvud såg ut som en rumpa.
Du då? Är dina syskon äldre eller yngre?
Både och.
Jag har en storebror, Ken, som är det perfekta barnet.
- Är inte du det perfekta barnet? - Nej. Alltså, han...
Han bor kvar i min hemstad, Brookings, så mina föräldrar älskar honom.
Det förstår jag.
Sen har jag en lillasyster, Caroline.
Hon är närmast mig i ålder och vi funkar bra ihop. Hon är toppen.
Den yngsta av oss, min bror Andrew...
- Han är ett arsel. - Jaså?
Han var lynnig, och när vi växte upp,
rökte han brass och kom hem för sent, men kom undan med det.
- Det gjorde mig vansinnig. - Andrew är min hjälte.
Jag älskar Andrew. Det är bara syskonrivalitet och skit.
- Tack. - Tack.
Jag tar det.
- Det behöver du inte. - Nej, det gör jag så gärna.
Jag sträckte mig efter plånboken, men i slowmotion.
Jag såg det. Det var som om du buffrade.
- Jag bjuder nästa gång. - Okej.
Jaha...
Vad ska du göra nu?
Vill du fortsätta umgås? Eller har du tröttnat?
- Jag har inte tröttnat. - Inte jag heller.
Vill du se en film? Det finns en bio i närheten.
Ja.
Vad gillar du för godis?
Bra fråga. Kit Kat, kanske.
Herregud. Låtsas att du pratar.
Okej...
Vi låtsas...
- Vem försöker vi undvika? - Herregud. Mitt ex.
Han står där. Jag orkar inte med honom.
- Han i vit tröja? - Sluta titta på honom.
Ska du ha lite popcorn med smöret, kompis?
Jösses Amalia.
Han lassar på med smör. Du ser inte det, men... Nu går han.
Han är borta.
- Tack och lov. - Så...
Hur träffade du... Vad heter han?
- Dustin. - Dustin.
- Han var manager åt en väns band. - Vad häftigt.
Ja, det tyckte jag med.
Men bara nästan-häftigt, vilket passade honom.
Grät du under filmen?
- Nej. - Jo, det gjorde du.
Vadå? Lägg av.
Far och son-grejer är alltid gripande.
Han var en hemsk far. Han struntade i sin son
tills han följde i hans fotspår och blev prisjägare.
Han ville vara en bra pappa, men kunde inte.
Det var det som var så sorgligt.
Vet du vad som får mig att gråta i filmer? När karaktärer möter döden med värdighet.
Som i Ömhetsbevis.
- Precis. - Ja.
- Det gör inget att du grät. - Tack.
Det kan bero på svamparna. Ibland är man känslig dagen efter.
Jag uppskattar att du försöker hjälpa mig, men jag hade gråtit ändå.
Okej.
Jag ska gå och kissa.
- Kan du hålla den här åt mig? - Visst.
- Jag vill inte kissa ner den. - Nej.
- Jag kommer snart. - Okej.
Mickey.
Jisses. Hej.
- Förlåt. Skrämde jag dig? - Ja.
Vad bra. Jag vill be om ursäkt för det jag sa på Shauns fest.
Min lägenhet besprutades mot skadedjur - en mardröm. Sen träffades vi på kvällen...
...och du var en enkel måltavla...
Jag är ledsen för att jag kallade dig...
- Hora? - Hora. Precis.
Jag är väldigt ledsen. Jag är inte sån.
Eller jag var ju sån just då, men jag borde inte ha sagt det.
Tack. Vad snällt.
Jaha...
Är du här ensam?
Ja. Du då?
Nej, med en kille.
En pojkvän?
Nej, bara en biokompis.
- Vad mystiskt. - Hur mår hunden?
- Menar du vår hund? - Nej. Det är din hund.
Jag gav upp mina matterättigheter.
Han mår bra. Jag tog med honom till djurens välsignelse.
- Vill du se en bild? - Visst.
Herregud. Titta på Buster.
- Han är så gullig och gammal. - Ja, titta.
Herregud. Hela nosen är grå nu.
Var det verkligen så länge sen? Herregud.
- Hej. - Hej.
- Dustin, det här är Gus. - Hej.
- Gus, det här är Dustin.
- Och det är hans hund, Buster. - Ja.
Vilken sötnos.
Han liknar dig. Han har dina ögon.
- Vad ska ni göra idag? - Jag vet inte.
Vi tar nog dagen som den kommer.
- Hittar på allteftersom. - Det är inte fel.
- Hur ser din söndag ut då? - Bra. Jag måste faktiskt...
Jag måste gå, för jag har planer.
- Okej. - Kul att se dig.
- Ha en bra dag. - Du med.
Trevligt att träffas.
Jag borde inte gilla honom, men det gör jag.
Han var skittaskig mot mig när vi sågs sist, men...
Borde jag ha varit hårdare mot honom? Vill du att jag ska nätmobba honom?
Nej, han bad faktiskt om ursäkt, konstigt nog.
- Jag blev imponerad. - Av vadå?
Han fick ett utbrott och anklagade mig för otrohet,
och det var typ sant.
Okej.
Men vi hade gjort slut. Han var jämt bortrest,
och jag skulle aldrig göra så nu, för jag är inte sån längre.
Jag har SLAA och du är inte alls som...
Strunt samma. Jag är glad för att det blev så.
För om jag fortfarande var ihop med Dustin skulle jag inte vara här med dig.
Vad gulligt.
Nu ska vi se.
Okej.
Jag måste fråga. Varför har du alltid ett badlakan i baksätet?
Jag vet inte. Det är liksom en ambition.
Jag hoppas åka till havet en dag och använda handduken.
Har du aldrig använt den?
Nej. Jag har använt den i parken, men den har aldrig legat på sand.
- Vi kan åka dit nu. - Till stranden?
Ja. Varför inte? Det ska bli den bästa dagen i handdukens liv.
Okej. Vi sticker ut på en tur.
Okej.
- Jag måste erkänna att det här är mysigt. - Ja.
Det är den bästa dagen på länge.
Samma här.
Men det är lustigt. När nåt går så här bra,
blir jag supernervös och undrar
när nåt hemskt ska hända så att det tar slut.
- Du vet? - Ja, samma här.
Vad är det värsta du nånsin har gjort?
Allvarligt?
Vi kan väl lika gärna få det överstökat.
Ja, det är sant.
Börja du.
Jag ska tänka efter. Okej.
Du borde veta direkt. Annars har du inte gjort nåt hemskt.
Jag förhalar bara, för att komma på ett sätt att slippa berätta.
Det kan du inte.
När jag gick på college, gick jag på en fest och blev superpackad.
Sen började alla säga att jag inte vågade...
...skita i min hand.
Så jag gjorde det.
- Jag sket i min hand. - Okej.
Och sen gick jag omkring i typ en timme
med bajskorven i handen och presenterade den för folk.
"Här är min vän, Doody Garland."
Det här går inte. Du är en amatör.
Nej, det där är fusk.
Berätta det femte värsta du har gjort, då.
Okej.
Okej, kom igen.
- Nej, tack. - Va?
- Du måste. - Nej! Skämtar du?
Vattnet är jätteförorenat och iskallt.
Mamma skickade mig en artikel om allt som hamnar i havet. Det är en hälsorisk.
Vi körde ju hela vägen hit.
Klart att vi ska bada. Kom igen, nu hoppar vi i.
Vi är ju på stranden. Det räcker.
Nej, vi måste hoppa i havet.
- Vi kanske drabbas av en sjukdom och dör. - Det finns oändliga mängder vatten där.
Om du får E. coli... köper jag glass åt dig.
Jag är inte klädd för det!
Säg det till handduken. Säg att vi åkte ända hit
bara för att sitta i sanden istället för att bada.
Kom igen.
- Men jag tänker bara doppa tån. - Visst.
Då blöter du åtminstone ner dig.
Kom igen!
Tvinga aldrig kvinnor till nåt.
Få mig inte att låta otäck.
Som om jag var en hemsk människa.
Kom igen.
Okej. Det här blir bra.
- Okej. Nej! - Okej.
Bra.
Vänta...
- Nu kommer den... - Nu.
Nej!
Det hände fanimig!
Vi trodde inte det.
Då så.
- Hej då. - Hej då.
Så...
Hur ser din vecka ut?
Jag vill messa dig,
- men jag vill inte bli tjatig. - Herregud. Det här är onödigt..
- Vadå? Förlåt. Jag menar... - Jag tänker inte försvinna, Gus.
Messa mig när du vill. Jag vill alltid höra av dig. Du är inte tjatig.
Du är inte heller tjatig.
Jag gillar dig.
Jag gillar dig också.
Okej.
- Hej då. - Hej då.
Messa när du vill, sa du
Ville bara berätta att handduken sa att han har fått en ny mening med livet.
Han funderar på att starta en podd!
Förresten så var jag löpare
Godnatt
Undertexter: Hanna-Mari Kaapola